Det trotjänare och tradition i samverkan har skapat under många decennier omges plötsligt av inte annat än ett stort misstroende.
Det finns Inte en dag utan krisrapporter runt Svenska Fotbollsförbundet. Här existerade allt i lugn och ro,allt flöt på. Nu är det mesta ifrågasatt. Det händer i ett förbund som bara för några år sedan levde i en behaglig tillvaro och framstod som ett föredöme i svensk idrott. Med landslag i medgång, entusiastiska åskådare trängdes vid landskamperna, sponsorera stod på kö, miljonerna berikade förbudet i jämn takt. Nu faller mycket samman
Vi måste väl ändå få vara lite glada. Det var ju ett tag sedan fotbollen fick oss att mysa och le. 3-1 borta mot Azerbajdzjan i Baku är inte att förakta. Det blev ju tre mål i baken senast. Det är på allvar nu. Nåja, Nations League är väl inte hela världen men det är kamp om poäng i alla fall. Och det vi utlovats fick vi; offensiv, chansfotboll, fina kombinationer och Alexander Isak och Viktor Gyökeres i huvudroller. Det är ju det här han pratat om, dansken, det här vill han ge oss.
Det kan inte hjälpas. Men visst har det smugit sig in en tomhet i livet. Ett "aprés OS", eller kanske mer en "post OS".
Inte för att jag satt klistrad framför TV och radio under varje sändning och tävling. Men jag visste att tävlingarna fanns. Och framförallt. Jag kunde prata med alla mina icke idrottsintresserade vänner om OS, och de fattade plötsligt känslan. Varför idrott är både himmel och helvete.
"En Tysk, en Fransk och en Amerikan skulle springa ikapp..." Världsmästerskapen i Göteborg i Friidrott för veteraner är humoristiska som en Bellmanhistoria, men kampen för medaljer och resultat är densamma som i OS eller Diamond League. Alla ger allt. Skillnaden är självdistansen och humorn. Ingen tar sig själv på allvar.
Som sponsornörd brukar det ju inte finnas så mycket att lägga märke till under ett OS. Dessa ska ju vara helt reklamfria avseende den logoexponering vi är så vana vid från annan idrott. Men Paris 2024 visade sig vara ena riktiga innovatörer på att smyga in både egna och IOC:s sponsorer. Den största sponsorn till den lokala organisationskommittén (LOC) var den stora lyxvarumärkeskoncernen Louis Vuitton Moët Hennessy (LVMH) som var spelens Principal Partner.
14 idrottare, 4 guld, 4 silver och 3 brons har en central roll i alla de glädjerop och hyllningar som svämmar över i nyhetsinslag och i alla sociala medier just nu.
Överallt pratas det just nu om idrottsfeber, kungar, drottningar, hjältar och infriade drömmar. OS har skrivit en berättelse som alla vill läsa, vara en del av och gärna också uppleva. Antingen på plats i Paris eller hemma framför Tv-apparaterna. Det finns många fantastiska idrottare, ingen nämnd ingen glömd, som har presterat bra, slagit personliga rekord och bjudit oss på fantastisk idrottsunderhållning.
OS i Paris är högaktuelllt och jag ser nya lösningar för arenabyggande.Satsningar somi förlängningen får positiva effekter på miljön och borde er Parisborna nya rekreationsmöjligheter
Jag bevakar särskilta tre saker under de här veckorna:
Bevaka innehållet från Idrottens Affärer med RSS.
© Idrottens Affärer 2001-2024. Citera oss gärna men ange källa. Allt material skyddas av upphovsrättslagen (1960:729).