Det är något sorgligt med Malmö FF:s resa ute i Europa. Trots att den ger spel i Europa League i höst och trots nya inkomstmöjligheter på uppåt ett par hundra miljoner.
För på något vis fick vi också ett klart besked. För MFF och för svensk fotboll.
Hit men inte längre. Sällan har den definitiva platsen i fotbollens näringskedja cementerats lika tydligt som här och nu.
Det kan inte hjälpas. Men visst har det smugit sig in en tomhet i livet. Ett "aprés OS", eller kanske mer en "post OS".
Inte för att jag satt klistrad framför TV och radio under varje sändning och tävling. Men jag visste att tävlingarna fanns. Och framförallt. Jag kunde prata med alla mina icke idrottsintresserade vänner om OS, och de fattade plötsligt känslan. Varför idrott är både himmel och helvete.
"En Tysk, en Fransk och en Amerikan skulle springa ikapp..." Världsmästerskapen i Göteborg i Friidrott för veteraner är humoristiska som en Bellmanhistoria, men kampen för medaljer och resultat är densamma som i OS eller Diamond League. Alla ger allt. Skillnaden är självdistansen och humorn. Ingen tar sig själv på allvar.
Som sponsornörd brukar det ju inte finnas så mycket att lägga märke till under ett OS. Dessa ska ju vara helt reklamfria avseende den logoexponering vi är så vana vid från annan idrott. Men Paris 2024 visade sig vara ena riktiga innovatörer på att smyga in både egna och IOC:s sponsorer. Den största sponsorn till den lokala organisationskommittén (LOC) var den stora lyxvarumärkeskoncernen Louis Vuitton Moët Hennessy (LVMH) som var spelens Principal Partner.
14 idrottare, 4 guld, 4 silver och 3 brons har en central roll i alla de glädjerop och hyllningar som svämmar över i nyhetsinslag och i alla sociala medier just nu.
Överallt pratas det just nu om idrottsfeber, kungar, drottningar, hjältar och infriade drömmar. OS har skrivit en berättelse som alla vill läsa, vara en del av och gärna också uppleva. Antingen på plats i Paris eller hemma framför Tv-apparaterna. Det finns många fantastiska idrottare, ingen nämnd ingen glömd, som har presterat bra, slagit personliga rekord och bjudit oss på fantastisk idrottsunderhållning.
OS i Paris är ett ovanligt jämställt OS. Det har du hört, eller hur? Det är lika många kvinnor som män, på ett ungefär, som tävlar. Det är lika många kvinnliga som manliga grenar. Under det senaste decenniet har andelen kvinnor i IOK:s kommissioner ökat från 20 % till 50 procent. Dessutom har sändande tv-bolag utbildat kameraskötarna att undvika kameravinklar som kan uppfattas som sexistiska. Det är bra.
OS i Paris är högaktuelllt och jag ser nya lösningar för arenabyggande.Satsningar somi förlängningen får positiva effekter på miljön och borde er Parisborna nya rekreationsmöjligheter
Jag bevakar särskilta tre saker under de här veckorna:
Bevaka innehållet från Idrottens Affärer med RSS.
© Idrottens Affärer 2001-2024. Citera oss gärna men ange källa. Allt material skyddas av upphovsrättslagen (1960:729).