Våra fenomen i blågult
Armand Duplantis lägger ribban högt. Han tävlar i ett eget universum.
Det gjorde Kajsa Bergqvist också på sin tid. Hennes världsrekord i höjdhopp inomhus (208) står sig fortfarande.
Nu, som svensk förbundskapten, har hon lagt den lite för lågt. Det blev lite för många turister på VM. Tre deltagare i damernas längd och kula. Alla utslagna.
![](https://idrottensaffarer.se/files/imagecache/100_proc/story_image/2023-08-27_1332/sdlvrzc-qvevc8.jpg)
Sverige är ett litet land, fast ett seriöst friidrottsland med ett folk som har älskat duktiga löpare och innovativa hoppare alltsedan Gunders Häggs dagar på 40-talet och Benke Nilssons ett decennium senare.
Att de båda favoriterna, Daniel Ståhl - dock med enorm konkurrens - och Armand Duplantis försvarade sina positioner som både olympiavinnare och världsmästare är ändå imponerande.
Valet av Europa
Friidrottens status i Europa (och Sverige) var ett av skälen till att Duplantis i tonåren bestämde sig för att utnyttja den möjlighet han hade att tävla för Sverige. Han hade börjat inse - det märkte han säkert redan i skolan - att friidrotten låg klart i skuggan efter den amerikanska fotbollen och baseball.
Det har jag hört många stora friidrottare genom åren betona - sprinterfenomenet Carl Lewis bland andra, han hade rätt starka band till Malmö och MAI och var god vän med Duplantis nuvarande agent, Daniel Wessfeldt. Lewis sa vid ett av sina besök på MAI-galan i Malmö, att det var i Europa han älskade att tävla, här fick friidrottens stjärnor välförtjänt uppskattning, här arrangerades det en massa stora galor och i Europa fanns de stora pengarna.
Vi kan se det som en ynnest att den unge Armand Gustav Duplantis valde sin mors (Helena) hemland, gjorde det till sitt, flyttade hit, hittade en svensk tjej, lärde sig svenska språket och erövrade världen i blått och gult som en av hela jordklotets allra största idrottsmän - alla kategorier.
Ni märker kanske hur jag försöker komma runt fenomenet Duplantis genom att tassa i utkanterna av själva arenan, en liten bit vid sidan av den snäva sfär där detta enorma idrottsfenomen umgås med sina gelikar, sina stavval, sina känslor, nerver och krav på en publik som (det är hans egen tro) förväntar sig hopp på världsrekordhöjder så fort han kommer insläntrande med sina specialdesignade stavar på ett stadiomområde.
Stavhoppets svåra konst
Vi har ju sagt allt. Skrivit allt. Vi har redan vänt ut och in på alla superlativer som finns, vi har försökt förklara hans tekniska briljans, hans rutiner, hans perfektion, hans snabbhet, hans nästan ofattbara förmåga att knyta ihop stavhoppets alla svåra moment till en elegant kedjan av små detaljer som var och en måste fungera, klicka i varandra och bilda den komplicerade vägen från stavens placering i gropen till insamlingen av kroppens alla delar så att ingenting rör vid ribban.
Jag har skrivit det också efter Mondos tidigare triumfer I OS och VM och efter hans världsrekord; stavhoppet är friidrottens i särklass mest komplicerade och därmed svåraste gren.
Mondo får den att se så enkel ut att vi nästan glömmer bort att det fanns ett fenomen som hette Sergej Bubka som höjde världsrekordet från 5.85 (1984) till 6.14 innan Mondo tog över 2020. Han också i blått och gult, Ukrainas färger som vi på senare tid lärt oss stå upp för och känna med.
Stavhoppets utveckling beror till stor del på den tekniska modernisering av stavarna som idag är specialdesignade för varje hoppare och har helt andra förfinade egenskaper nu jämfört med under Bubkas dagar.
En njutning och en risk
Det är Armand Duplantis som bäst lyckats utnyttja de egenskaper som vetenskapen och materialtillverkarna bidragit med. Därför att han är snabbast av alla, stark och med en ingenjörsmässig perfektion när det gäller att foga samman de komplicerade momenten och närmast mekaniskt hoppa på exakt samma sätt oavsett om ribban ligger på 555 eller på 610 - segerresultatet i Budapest-VM.
Där ligger hans styrka, återupprepningen, men där kan också gömma sig en liten risk. Genom att hela tiden maxa - aldrig gå på halvfart som en sprinter kan göra när han är överlägsen - maxar han ansträngningen varje gång han hoppar.
Han fick under guldhoppet känningar i det lår som tidigare gått i stillsam protest mot att överutnyttjas för så banala syften som att hoppa över en ribba, han kunde stannat på 610 och ingenting riskerat, pappa Greg ville det, säsongen är inte slut ännu, det är OS nästa år. Titlar och miljoner ligger och väntar på den som håller sig på topp. Men ett ack så litet hack i skivan kan förstöra mycket.
Men där ligger också en del av Mondos storhet och karaktär; han vill underhålla publiken, han tycker att de som betalt för att se honom också är värda att få uppleva ett världsrekordförsök, han njuter av showen, att ensam äga arenan.
Men ju fler hopp han tar på de numera extrema maxhöjderna desto flera riskabla ansträngningar. Så kanske måste han, för att får vara kvar länge i en sport han älskat sedan han var fyra år, tänka lite egoistiskt och vara lite rädd om den extraordinära idrottskropp han fått och skapat. Och inte alltid flirta med publiken.
- - -
Det blev inget världsrekord i stavhopp. Det blir inte många världsrekord i friidrott längre - och det är ingenting att beklaga. Det finns alltför många gamla världsrekord kvar från 80-talet när öststaternas idrottare ”livnärde” sig ur det rika sortiment som läkare och pillerlaboratorier tillhandahöll.
- - -
Har inte nämnt Perseus Karlströms gång-silver. Har svårt för gång. På ett OS för ett antal år sedan bad jag fotografen Peter Frennesson ta en bild på klungan av gångare. Han lade kameran på asfalten. Tryckte av. Bilden är fantastisk. Det hade gått att dra ett hopprep under. Alla fötter i luften. Samtidigt. Ingen fot som nuddade marken. Helt regelvidrigt med andra ord. ”Konsten att viska högst”, sa min gamle vän Tecknar-Anders på Svenska Dagbladet apropå gång. Jag tiger helt.
- - -
Reklamavbrotten i TV 4:s sändningar har varit ovanligt tröttsamma. Och många. Och väldigt störande. Det har pågått viktiga lopp, hopp och kast alltmedan vi uppmanats att samla våra lån, hitta ”rätt” bank eller titta på - smaklösast av alla reklaminslag; ICA:s äckliga klipp om kycklingfilé där man t o m kastar mat på varandra. Vidrig. Skäms! Och kända skådespelare som förnedrar sig i jönsigheter och outhärdligt trams. Man kan tänka sig att byta butik för mindre. Tag tillbaka Ica-Stig!
Mest lästa just nu
AIK Fotboll, noterat på NGM, hade intäkter från rörelsen på 65,6 miljoner kronor under det andra kvartalet i år, jämfört med 57 miljoner motsvarande kvartal i fjol.
Och som av en lycklig händelse genomförde AIK ytterligare en mångmljonförsäljning på fredagen då Lamine Fanne såldes till Luton.
På två affärer har AIK tjänat nästan 100 miljoner.
Den nya ishallen på Mälarhöjdens idrottsplats invigs nästa vecka. Dert är ett efterlängtat tillskott för åtskilliga, konståkare, ishockeyfantaster och allmänhet. Den moderna anläggningen har 150 ståplatser för publik, solceller på taket, fri takhöjd på sex meter, yta för off ice-träning och ett föreningscafé.
Vinnaren tar hem en check på cirka 255 miljoner kronor (25 miljoner dollar).
Spelarna på PGA-tourens finaltävling Atlanta i Georgia börjar bli lite trötta på allt snack runt pengarna, även om ingen kan förneka att en kvarts miljard vore välkommen.
Jerry Andersson, 56, Mr Troja, fick för ett år sen beskedet via Facebook att han inte var önskvärd i Ljungbyföreningen längre. I dag presenterades han som ny i Växjö Lakers organisation.
Den tolfte vinnaren i Folkspels nya JOYNA-lotteri win-win drogs i fredags och Malin Svensson från Bjärnum vann 100 000 kronor. Farstorps GoIF sålde den vinnande lotten och för det belönades även dem med 100 000 kr, som går direkt till föreningens verksamhet.
TV4 ochSVT tar armkrok och gör gemensam sak. de köper rättigheterna till fyra OS med start vintern 2026 i Milano Cortina 2026 och till och med Brisbane 2032
Det är en jätteaffär, men chferna såg väl TV-sändningarna från Paris och blev smittade av euforin och entusiasmen hos TV-personal, funktionärer och deltagare. Inte minst tittarnas förtjusning ochuppskattning sånär som ett antal kritiker
För ungefär ett år sedan gjorde Malmö FF en kanonaffär. Hugo Larsson värvades av Eintracht Frankfurt och MFF fick in 100 miljoner kronor i övergångssumma. Det var inte bara ett historiskt högt belopp i MFF utan också rekord i Allsvenskan.
Skriv kommentar